Subtitles by VIU CZ titulky Briegala 13.12.2016
(GOBLIN)
V okamžiku života a smrti,
si něco toužebně a silně přej.
Bůh s laskavým srdcem by mohl vyhovět tomuto přání.
Ty idiote, řiď pořádně!
- Hej. Dívej se. - Co?
Co se děje?
(Epizoda 3)
Kdo jsou ty kreténi?
Jsou z "Mužů v černém"?
Co jsou zač?
Hej.
Jeď. Jeď!
Šlápni na to!
Teď!
Tatínku! Tatínku!
Maminko...
Vystup si.
Posbírej si své věci.
Jsi zraněná?
Kde?
"Jsi zraněná?"
Co?
"Jsi zraněná?"
To jste si přál,
když jste takhle rozřízl to auto napůl?
Počkej tady.
Co chcete dělat?
Zabijete je?
Nezabijete je, že ne?
- Ne, - Vždycky jste řekl: "Ne,"
ale přišel i smrťák.
Není to, jako by přišel, aby mě zachránil.
To by dávalo větší smysl.
Neboj se. Nezabiju je,
prostě jsem jim chtěl ukázat, že jsem byl tak naštvaný,
až by si přáli, aby byli mrtví.
Pomoc.
- Pomoc! - Nezabíjejte nás!
- Prosím vás, nezabíjejte nás. - Prosím.
Prosíme vás, abyste nás nezabíjel! Prosím!
- Jste v pořádku? - Pomozte nám.
Tato silnice zmizí z mapy na dobu dvou dnů.
Stejně jako nebudete mít to štěstí, že vás někdo dva dny najde.
Bude to tak bolestivé, že budete myslet, že umíráte, ale ne.
Za dva dny od této chvíle půjdete na policii.
Můžete platit za své hříchy, až se dostanete na policejní stanici.
Měli byste být vděční, že nejsem ten, komu budete platit.
Milost je často skrytá mezi oběťmi, které obtěžují.
Ona je ta, které byste měli poděkovat.
Vy dva jste bojovali. To je vše.
Nic jste neviděli.
Nikdy to nesplatíte po zbytek vašeho života.
Třeba...
nepřivezli jste auto?
Nebereme si auta často.
Náhodou...
Ptám se na to jen pro případ.
Už jsem zemřela?
Je to cesta k posmrtnému životu?
Je to silnice na zemi.
A my jsme tě právě zachránili.
Pak mě nezabijete?
Byla jsem ponechána naživu?
Jsem zvědavý.
Kdy ji uslyšíme nám poděkovat za záchranu života?
Zklidni se.
Jsme s 19 letou dívkou, která je ještě pořád naštvaná.
Vy dva jste si nikdy nebyli takhle blízcí.
Jak jste mohl přivést smrtku...
k osobě, která vás žádala o záchranu života?
Jsem zvědavý.
Kdy ji uslyšíme nám poděkovat...
Uklidni se!
Proč na mě křičíte?
Proč není jediný auto na týhle stupidní silnici?
Někdo jistý udělal, že na této cestě nebudou žádná auta po dva dny.
Řekl jsem, abys přestal mluvit.
Proč jste ještě neodešel?
Říkal jste, že jste byl na odchodu.
Brzy budu.
Nevšímejte si mě. Není to jako, že jsem na všechno zvědavá.
Vím.
Jak jste se sem dostali?
Nemohla jsem sfouknout plamen zapalovače.
Nevím.
Jen jsem slyšel tvoje volání: "Zachraň mě", nebo tak něco.
Ale to bylo jen v mé hlavě.
Je třeba myslet hodně nahlas.
Nemusel jste přijít.
Neměl jsem žádný důvod.
Omlouvám se.
Přišel jste uprostřed noci, abyste zachránil osobu, která není vaší nevěstou.
Přemýšlela jsem o tom
a měl jste pravdu, když jste říkal...
že jsem žila na dluh.
Slyšela jsem, že jste zachránil mámu a mě před 19 lety.
To je důvod, proč mi nevadí, že je to jako časový bonus,
protože jsem mohla splnit mámin sen, když jsem se narodila. Tak...
vás nebudu nenávidět.
- Zdá se, že mě nenávidíš. - Ne, já ne.
Chtěla jsem vám to říct, kdybychom se někdy znovu setkali,
i když jste pravděpodobně doufal, že se nesetkáme.
- Mám pocit, že mě nenávidíš. - Já ne.
Od teď,
nesfouknu plamen, nebudu na vás myslet,
nebo dělat cokoliv,
takže si můžete odpočinout a odejít.
Doufám, že budete mít bezpečnou cestu...
a setkáte se s někým hezkým.
S někým hezkým a příjemným, kdo vám ukáže své pravé já.
Ne její tvář, ale její srdce.
Vzhledem k tomu, že se nemusíte starat o vzhled.
Je to uvařené. Pokračujte a jezte.
Odcházím.
Počkej.
Musím za to zaplatit, když jsem to nejedl?
Vy jste ten, kdo chtěl jíst.
Neměla jsem ani sousto.
Kromě toho nemám peníze.
Pak za to zaplatím výměnou za nějaký tvůj čas.
Jdi, až se najíš.
Právě...
se mě snažíte nakrmit večeří?
Ano.
Nemyslím si, že jsi jedla, než tě unesli.
Ne. Nechci s vámi na večeři.
Nebo si to vemte domů. Naštěstí jsem jedla dokbuki.
Vidíš? Nenávidíš mě...
Poslouchejte pozorně, strýčku.
Eun Tak přišla o rodiče, když byla malá.
Byla týrána její tetou a její rodinou.
Ach, ubohá Eun Tak. Musela hodně plakat.
Zde je seznam lidí, kteří ji rozplakali.
Její teta a její bratranec a sestřenice.
Nemusíme ani sáhnout hluboko.
Každý, kdo tam bydlí, o tom ví.
Její matka ji opustila s asi 150 tis. dolarů z pojistné částky.
Proto ji týrají, protože nemůžou nic dělat, když je už plnoletá.
Takové typy lidí to jsou.
Co se děje?
Divím se, že jsi skutečně užitečný.
Pokud jste bohatý člověk, máte...
použít peníze a moc a nakopat něčí pozadí alespoň jednou.
Kde jsi vzal tyhle fotky?
Sledoval jsem je a udělal je.
Ale neviděl jsem Eun Tak. Myslím, že je zaneprázdněná.
Co to je?
To jsem já. Vypadám tam hezky.
Mimochodem, proč se mě ptáte, kde jsem je vzal?
Potrestám je.
Jak?
Není vám dobře, strýčku?
To není trest. To je zlato.
Jak můžete potrestat někoho tím, že jim dáte zlato?
- A co já? - Dobrá práce.
A co já?
Proč nemohu dostat jeden prut zlata?
Neříkal jsem, že jsem spáchal mnoho hříchů?
Nezasloužím si dostat boží trest?
Tak unesli ji nebo co?
Proč nevolají?
Buďte zticha, vy blbci.
Copak nevidíte, že vaše matka je v bolesti?
Idioti.
Moje peníze jsou asi v rukou těch mizerů.
Stejně sis půjčovala ty.
Správně, měla jsem vás oba vyhladovět k smrti.
Náš život teď stejně není o nic lepší.
Ano. Jsem idiot.
Proč mám děti rok po sobě?
- Co je to? - Je to zlato, ty idiote.
Eun Tak změnila všechny peníze do zlatých prutů.
To je důvod, proč pořád říkala, že nemá vkladní knížku.
To je důvod, proč nemá vkladní knížku.
Pojďme do klenotnictví, jak bude den.
Jak jsme slíbili, rozdělíme to rovnoměrně mezi námi.
Nedělej žádné podrazy...
Jsem tvá matka, ty pitomče.
- Dej mi to. - Nech to být.
- Nech to být! - Ne!
Mami, vstávej! Gyeong Mi vzala zlato!
Zatracená holka!
Její telefon je obsazený.
Vím. S někým mluví.
S kým to mluví?
S tebou, ty pitomče.
Zavěs!
Sežeň taxi.
- Taxi! - Taxi!
- My spěcháme! - Uhněte!
- Pojďme. - Jeďte!
Ano, dědo, strýc teď jí.
Ne, on si prostě musel kousnout.
Dokonce jsem dal kimchi na talíř.
Dává si seolleongtang.
Dobře. Dobře.
Mimochodem, moje kreditní karty...
Haló?
Ve skutečnosti bude tento problém vyřešen, pokud řeknete jen slovo...
Strýčku, slyšel jste, co jsem říkal?
Na co se díváte?
Dívám se na televizi.
Je to ubohý člověk.
Měl byste ho litovat, ne se na něj zlobit.
Byl jenom v tomhle věku.
Kdo?
Král, kterého jsem kdysi chránil.
Bylo mu 17 let.
Chránil jste krále?
To je šílený.
Byl jste eunuch?
Byl jsem jeho brnění...
Škoda ho, Deok Hwa,
potřebuje tvoji pomoc.
Byla to nejjasnější denní doba,
mé oči mě bolely,
takže jsem neustále někoho nenáviděl.
Nejsem si jistý, jestli to byl král, bůh,
nebo já sám.
Zapomněl jsem.
Je to on?
Kdo je to?
Osoba, která způsobila tisíc let mého vzteku,
reinkarnace krále, který mě zabil.
Podívej se pozorně.
Převtělil se?
Já nevím. Byl by v tomto věku, kdyby byl reinkarnovaný.
Byl eunuch, "Vaše Výsosti", eunuch.
Zapomeň na to.
Zášť a touha po pomstě, z toho ti bude jen mizerně.
Jsi spokojený, protože si nic nepamatuješ?
Nemůžu to říct pouhým pohledem.
- Musím se dotknout, abych to věděl. - Cože?
Jsi úplně k ničemu.
Co budete vědět, když se ho dotknete?
Mimochodem, proč sis tak jistý, že se reinkarnoval jako muž?
- Je to ona? - Nemůžu říct pouhým pohledem.
Musím se jich dotknout.
Co se stane, když se někoho dotknete?
Je to ona, ne? Řekni mi, že je to ona.
Myslím, že jsem připraven jí odpustit.
Říkal jsi, že způsobila tisíc let tvého vzteku.
Jsem si jistý, že měla své důvody.
Jak víš, vztek je všude a nikde. Kam jdeš?
Co je to? Co bude vědět, když se jich dotkne?
Proč mě necháte tápat?
Bože.
Dobrý den pane! Jsem Kim ze skupiny 21.
Dobrý den pane! Jsem Kim ze skupiny 23.
Těší mě. Posaďte se.
- Ano, budeme tvrdě pracovat, pane! - Ano, budeme tvrdě pracovat, pane!
Jsou tak mladí a svěží.
Kdysi jsme byli taky jako oni.
Jsem Kim ze skupiny 21.
Pohov.
- Ano, budeme tvrdě pracovat, pane! - Ano, budeme tvrdě pracovat, pane!
Jsi tady.
Mimochodem, proč jsi nezkontroloval svoje pracovní e-maily?
O těch chybějících...
Byl vytvořen nový tým, aby se o ně postaral.
Před koncem roku předlož, prosím, seznam.
Já žádné nemám.
Máš dvě, ne?
Kdo říká, že mám ty dvě chybějící?
Každý říká, že máš ty dvě chybějící.
- Předložím to hned. - To bude velmi oceněno.
Musím se o něco postarat, takže odcházím.
Uvidíme se na zimním srazu.
Opatruj se.
Je to ona.
Dobrý den.
Jsem Kim ze skupiny 23.
Ahoj.
- Půjdu. - Pokračuj.
Je krásná.
Měla by být anděl. Proč je smrtka?
Její kamarádi ze skupiny jsou kvůli ní nadšení.
Vypadáš taky velmi nadšený.
Uvolněte cestu.
- Uhněte. - Uhněte.
- Miláčku. - Tudy.
Pojďte dál.
Miláčku...
Takže.
Dobře. A jo.
Bude uvítací párty pro skupinu 23 na konci tohoto měsíce,
Je tam trest za neúčast. Ujisti se, že se ukážeš.
Jsem Kim ze skupiny 21.
Věděli jste OR?
Nemáme čas. Pospěte si.
Pan Choi Yeong Jae.
Je mi líto, ale v tuto chvíli jsem zaneprázdněn. Počkejte venku.
Je vám 33 let,
zemřel jste 4. října 2016.
Doba smrti je 17:41.
Příčina smrti je přepracování.
To jste vy, že?
Já jsem...
zemřel?
Yeong Jae!
- Yeong Jae! - Yeong Jae!
Yeong Jae.
Prosím, otevřete oči.
Díky vaší první pomoci...
to pacient zvládl.
Jeho životní funkce jsou stabilní. Zvládl to.
To je dobře.
(Formulář pro chybějící duše)
(GOBLIN výstava)
(GOBLIN občerstvení)
(GOBLIN papírnictví)
(Noční GOBLIN projížďka)
Já si vás vezmu, pane.
Opravdu si myslím, že jste goblin.
Miluji vás.
Našla jsem vás.
Zavřete oči. Nedívejte se mu do očí.
On je smrtka.
Nezajímá mě.
Může odejít, pokud chce.
Už se to prodalo?
Proč nemůžu dostat zpátky peníze?
Jak už jsem řekla, pane, je nutné přinést doklad.
Chtěl jsem si koupit knihu, ne něčí vzpomínky.
Co mám dělat s touhle věcí, kterou jsem našel v knize?
- Chci peníze. - I když to chcete,
bez dokladu...
Koupím tu knihu.
Znamená to, že ta vzpomínka je tvoje?
No... Ano, je to tak. Je to moje. Koupím tu knihu.
Neexistuje žádný důkaz, že je to tvoje.
- Hádej, odkud je tento list. - Que...
Neznal bys odpověď, i kdybych ti to řekla.
To je správně.
Myslela jsem, že je navždy ztracen. Děkuju.
Nemáš zač.
Jsi příliš stará, aby četla tohle.
Je to pro výzkum.
Co ty? Proč sis ji koupil?
- Znám goblina. - Co?
Co? Neznají všichni goblina nebo dva?
- Opravdu? - Samozřejmě, že ne, ty hloupá.
Pokud se někdo zeptá, jestli se za něj zaručíš, řekni ne.
Pokud ti někdo navrhne, aby si něco koupila, řekni ne.
Pokud ti někdo nabízí občerstvení?
"Ztrať se!"
Dej mi 10 dolarů za knihu. Jak dlouho tu musím sedět?
Omlouvám se za to.
Vydrž.
Není to teď z druhé ruky?
Ne. Zapomeň.
- Jen jednou. - Ztrať se.
Strýčku.
Ahoj... Dědečku.
Ahoj.
Přijel jsem vyzvednout věci z čistírny a pozdravit.
Zdá se, že máme hosta.
A jo. Host.
Kdo vy jste, pane?
Co děláte v domě mého strýce?
Jsem... Jsem jeho kamarád.
- Jsem na návštěvě. - Oh, jste na návštěvě kamaráda.
Musíte být nejlepší přítel mého strýce.
Uspořádáte mu párty, než půjde do zahraničí?
Sbohem.
Opatruj se. Nikdy se nevracej.
Buď šťastný po dlouhou dobu. Zůstaň tam až do smrti.
Můžeš toho nechat. Nejsme přátelé.
Vypadni z mého domu. Nikdy se nevracej.
Strýčku, nemůžete tohle říct nejlepšímu příteli.
Myslíš si, že jsi výjimka? Zmiz tak rychle, jak je to možné.
Jak to mohl udělat?
- Nebylo to prostě příliš? - To tedy bylo.
Že jo? Jak mě mohl taky vykopnout?
Udělal by tohle skutečný příbuzný?
- Zůstane tam dlouho. - To doufám.
Nebo budeš muset jít se mnou.
Na jisté místo.
Příjemné místo, doufám? Nebylo by hezké, že?
- Pojď dovnitř. - Ne, díky.
- I když budete prosit, abych... - Né ty.
Jdi domů a nech se seřvat.
Jedna nula pro mě.
- Měj se. - Seřvat?
Za co?
Řekl jste dědovi všechno?
Jak jste to mohl udělat?
Kolik jste mu řekl? Řekněte mi to, ať se můžu omluvit.
Pronajal jsi můj dům? Cha!
Nepůjdu.
Nikam nejdu.
Já zůstanu tady a budu tu strašit.
Ach ano.
Co to je?
Dobrou noc. Teď je to jedna jedna.
Je to... je to krvavý kůň?
Smrťáku! Vem si to odsud!
Omlouvám se, tak se toho zbav. Hej!
Ano?
Ty.
Spíš tady?
Dobře...
Omlouvám se. Chtěla jsem to říct,
ale nemohla jsem najít správné načasování.
Je mi to opravdu líto.
Jak jste to věděla?
Nemyslím, že si čistím zuby v obchodě.
Mám další důkazy.
Paní Kim,
já jsem vlastně spala v restauraci...
Paní Kim,
bylo by v pořádku, když jsem tu chvíli zůstala?
(...bylo by v pořádku, když jsem tu chvíli zůstala?)
Paní Kim,
pár dní jsem tu spala.
Děkuju, že jste mě tu nechala.
Byl jsem vyhozená z domova.
Prosím, pomozte mi.
Pomozte mi s čím?
Omlouvám se.
Je to kvůli tvé tetě?
Taky.
Stalo se mi pár věcí.
Dobře.
Nechcete mi položit další otázky?
Proč bych měla? Není to tak, že bych to vyřešila za tebe.
Udělám jen něco, abych ti pomohla.
Tady je tvoje týdenní mzda.
Dám ti ji týden po týdnu. Proč?
Kdybych ti ji dávala měsíčně, nemusela bys nakonec dostat nic.
I když spíš tady, dojdi si do sprchy do veřejných lázní.
Dej si tam nějaký občerstvení.
Děkuji.
Zasloužila sis to. Není potřeba...
mi takhle děkovat. Lidé si budou myslet, že jsi jednoduchá.
Neděkuju vám za peníze.
Děkuju vám za to, že jste tak obdivuhodná.
To proto, že peníze jsou obdivuhodné.
Dej si sprchu. Než vyrazíš, upeč mi nějaké chobotnice.
Chystáte se k pití?
Ne, jen chobotnice.
Nepiju.
Opiju se, když piju.
Pardon?
Ne ne ne. Byl to omyl!
Ne!
Četl jste si?
Vždy mám knihu po mém boku.
Mám velký zájem o hudbu a umění.
Je mi líto, že jsem vás obtěžovala, když jste si četl.
Přesně.
Proč mě takhle trápíš?
Říkala jsem to. Byl to omyl.
Grilovala jsem chobotnici, když začal hořet, tak jsem to musela uhasit.
Bylo to chutné?
Proč jste tady? Myslela jsem, že odcházíte.
Balil jsem své knihy.
Knihy jsou na prvním místě.
- Měl bych jít a balit. - Hej...
Vždycky se mnou začneš mluvit, když se snažím odejít...
Nebo to můžete říct jinak. Vždycky chcete odejít, když mluvím.
- Musím se na něco zeptat. - Nedám ti 5000 dolarů.
Překvapil jste mě.
Myslela jsem, že jste říkal, že se ve mě nevyznáte.
Je to proto, že jste to jen předpokládal a řekl něco tak náhodného.
Takže je to všechno moje vina?
Protože jste mi řekl, že bych měla něco vidět.
Takže co přesně je to, co bych měla vidět,
abych se stala pro vás užitečnou?
Když ti to řeknu, povíš, že to vidíš?
Ne, řekla bych, že to nevidím, i když můžu.
Co když začnete být ke mně milý, protože to můžu vidět?
Náhle mi dáte 5.000 dolarů a koupíte mi steak.
Možná se mě zeptáte, jestli něco nechci.
Mohla bych pak být unavená, protože jste tak nepříjemný.
Nikdy jsem neslyšel něco takového.
Přísahám. Nikdy jsem to neslyšel.
Hej, mluvím s tebou. Na co se díváš?
Nemusíte mi odpovědět, pokud nechcete.
Copak nevidíš něco speciálního?
Mělo by to vypadat bolestivě.
Ah, tohle?
- Vidíš to? - Právě teď.
Mějte se. Jsem zaneprázdněná, takže musím jít.
Hej, chceš jíst steak? Chceš něco?
- Chci 5.000 dolarů. - Myslel jsem, že jsi zaneprázdněná.
- Jdi. - Tak chci maso.
Pojďte.
To byl poslední kousek.
Vidíš to?
Ano.
Vypadá to výborně.
Děkuji za jídlo.
Zeptal jsem se, jestli to můžeš vidět. Nemůžeš, co?
Teď na mě budete štěkat?
Znělo to tak?
Ano.
Omlouvám se.
Jen jsem se zeptal, jestli nechceš potom čerstvě vymačkaný džus.
Omlouvám se, pokud můj hlas zněl příliš ostře.
Čerstvě vymačkaný džus?
Který chceš? Můžeš si vzít nějaký drahý.
Jsem plná.
Chci jeden velký z těhle.
Ty nejsi plná...
Já taky. Vem mi to samý.
Pomůžu vám s platbou.
Ona ti pomůže.
Nebudu platit za něj.
Co to do tebe vjelo?
Myslel jsem, že nenávidíš ovoce.
Co ty tady?
Jdeš někoho zabít v této oblasti?
Jsem tady pravidelně.
Jsem to já?
Mám tady dneska umřít?
Já jsem...
se nechala nalákat na maso...
a pak se chytila do pasti s džusem?
Vy dva jste opravdu tým?
Ne, je to nedorozumění.
Ve skutečnosti jsem na tvojí straně.
Můžeš vidět meč. Vidíš meč.
Vytáhni ten meč.
Co to děláš?
O čem to mluvíte? Proč jste na mé straně?
Co je s ní? Proč ji nemohu ovládat?
Ona není někdo, komu můžeš něco vnutit.
To znamená, že budu mít spoustu doplňkových dokumentů.
Měj se hezky.
Mám schůzku, na kterou musím.
Copak opravdu chodí pít džus?
To je zajímavé.
Mimochodem, proč říká, že je na mé straně?
To není tvoje věc.
Hej, nemyslíte si, že je zbytečně hezký?
Je to proto, že lidé chtějí následovat hezkého ponurého smrťáka?
Možná, že najímají jen ty hezký.
Jsou všechny smrtky hezký?
Říkáš, že je hezký?
Ano. Je moc hezký.
A co já?
Vy jste...
Jen se dívám.
Přestaň pít.
Jsi plná.
Ten chlap je až příliš hezký.
Myslím, že sem chodí jen dobře vypadající lidé.
Budu přesně tam. Brzy se uvidíme.
Miluji tě.
Ano miláčku. Budu tam brzy. Chybíš mi.
Co to děláte?
Něco, v co každý doufá, že se s ním stane.
Jste v pořádku?
Kouzlo.
Omlouvám se.
- Já to rozvážu. - Pardon? Ach, bože.
Dobře...
Co je to?
Omluvte mě. Dobře...
Omlouvám se.
- To je v pořádku. - Dobře...
Teď je to uvolněné.
Jste v pořádku?
Ano.
To je velmi zvláštní den.
Mám pocit, že jsem okouzlená.
Když jsme u toho,
máte...
přítele?
Ne. Moji rodiče jsou velmi přísní.
- Chápu. - Máte...
přítelkyni?
Nikdy v životě.
Čekal jsem na tebe celou dobu.
Polibek. Polibek. Polibek.
Máte druhé zaměstnání jako Amor?
Byl jste jejich opatrovník, ne?
Jednou nebo dvakrát za století...
se převtělí se stejnými tvářemi ze svých minulých životů.
Znám toho muže ze svého předchozího života.
Nemůže si dovolit přijít o tu ženu.
Jaký byl jeho předchozí život?
Měl zachránit náš národ, když byl v krizi?
Ve svém předchozím životě
byl majitel farmy,
který odíral chudé rolníky.
Tak proč jste mu pomohl?
Vy jste opatrovník i pro špatné lidi?
To není fér.
Dobří lidé jsou ti, kteří potřebují vaši pomoc.
Nejsem jejich opatrovník.
Jsem strážce muže a ženy, které právě opustili.
Miluji tě.
Také tě miluji.
Chybíš mi. Jsem na cestě.
Nemusíš spěchat. Pojedeme na výlet.
Dobře?
Ten člověk je lhář a zbabělec.
Žena je marnivá a nevděčná.
Ti dva si navzájem budou noční můrou.
Jste tak cool.
Čas od času jsem se pletl...
do životů smrtelníků, dávaje jim kouzlo.
Mimochodem,
můžu se zeptat, proč mluvíte jako herec v historickém dramatu?
Nevím proč.
Jak již bylo řečeno,
je to proto, že jsem velmi zhřešila
v mém předchozím životě a byla jsem za to potrestaná?
Je to můj trest,
že jsem se narodila jako goblinova nevěsta?
Nejsem seznámen s tvým předchozím životem.
Jsi příliš mladá na to, abych zhodnotil tvůj život.
A ty nejsi goblinova nevěsta.
Myslela jsem, že bych vás mohla oklamat.
Vím, že zažívám vzestupy a pády, ale líbí se mi život, co žiju.
Byl jsem velmi milována mojí mámou.
Dokonce jsem získala deštník.
Jsem ráda, že jsem vás poznala.
Byla. Bylo mi potěšením.
Ty mě nenávidíš.
Neodpověděla jsi mi na to, jestli to vidíš nebo ne.
Vidíš to nebo ne?
Tohle říkala moje máma:
"Měli bychom sledovat, kam klademe naše nohy, než uděláme krok ..."
"a vždy vědět, kam máme namířeno".
Víte, co to znamená, ne?
Ne. Nevím.
To znamená, že tohle je místo, kde se naše cesty rozdělují.
Jdu tudy.
Sbohem.
Jste tak cool.
Vypadáte tak cool.
Právě jste vypadal jako součást obrazu.
Kde je ten druhý strýc?
- Není doma. - Musí asi dlouho pracovat.
Strýčku, něco mě napadlo.
Myslím, že bych se měl stát smrtkou, až umřu.
Na konci cesty života,
smrt mě čeká.
Přivítám smrtku sám.
Leda ve tvých snech.
Jsi krátký na miliony hříšníků.
Nechci ti rozbít tvůj sen,
ale pouze ti, kdo velmi zhřešili, se můžou stát...
Hřešili? Jaký druh hříchů?
Jak jsi to věděl?
Můj bože, zabil někoho?
Nikdy nemůžete soudit knihu podle obalu.
Bože... Jak jsi věděl, že je smrtka?
Strýčku.
Nemyslíte si, že je příliš pozdě na to, abyste se mě ptal, co?
Pamatuju si, když jste byl v pokoji zahalený do mračen a hromů.
Byl jsem nervózní, když jsem ho viděl vyjít z jeho pokoje.
Ale on ani nehnul brvou.
- Co je s ním? - A slyšel jsem, jak říkáte,
jak smrtka jako on může předvídat budoucnost a všechno.
Pozor na pusu, smrtko.
Nepodceňuj moji moc předvídat budoucnost.
To není všechno. Stačí se podívat na jeho bledou kůží a krvavé červené rty.
A proč nosí jenom černou?
Myslel jsem tím, že vypadá elegantně.
Půjdu.
Ty.
Jak jsi věděl, že jsem smrtka?
Jak mám nevědět, když děláte takové věci?
Právě jste se teleportoval.
Měli byste být opravdu opatrnější.
Jste tak bezstarostní.
Kvůli tobě se provalilo moje krytí.
Mluvil jsi o mně za mými zády, gobline.
Jak mě můžeš obviňovat za to, jak se chováš?
Podle toho co vím, se dá předpokládat, že jsi byl v minulém životě vrah.
Ne, že ty bys byl potrestán, protože jsi vůbec nehřešil.
Bože.
Musel jste mu ublížit.
Co uděláme?
Copak nevidíš, že nemám ponětí?
Velký hřích, že?
Neposlušnost.
Neloajálnost.
Drzost.
Nemorálnost.
Nevěra.
Tam bych nezašel.
- Pravděpodobně to není tenhle případ. - Ne, není.
Co to? Co budeš dělat ted?
Zákon odpovědnosti,
ochota stát se lepším člověkem.
Lidé to nazývají "omluva".
Omlouvám se, že mi uklouzl jazyk.
Co z nich jsem neudělal?
- Neposlušnost? - Vypadni!
Udělal jsem to znovu. Myslel jsem, že se zasměješ.
- Vypadni! - Na minulém životě nezáleží.
Nezajímá mě, co jsi udělal, nebo kdo jsi byl ve svém předchozím životě.
- Opravdu? - Ano.
Bez ohledu na to, co jsi udělal, budu tě nenávidět úplně stejně.
Neměl bych se smát.
Když se poprvé setkali,
nejdřív jsem myslel, že ho strýc vykopne.
Ale kupodivu jdou dobře dohromady.
Jeden z nich trpí, protože ztratil vzpomínky na předchozí život.
Na druhé straně je ten, který trpí, protože nemůže zapomenout.
Ti dva jsou závislí na ostatních.
Ty a já...
jsme zastávky k odpočinku, díky kterým mohou vydržet...
své dlouhé, předlouhé životy.
Chápu.
Počkej, ty jsi o tom taky věděl?
Můj bože.
Bojím se, že by mohli provalit jejich krytí na veřejnosti.
Starej se raději jenom o sebe.
Zvedni ruce rovně.
Narovnej záda.
Nemůžu být tvůj vnuk.
Tohle bys nedělal svému vnukovi se stejnou krví.
- Budu mít svou pomstu. - Syčáku!
Jak víte, pane Kime,
tato budova byla dárek na mé osmé narozeniny.
Vím. Co jste dostal, když vám bylo devět?
Hodně nenávisti. Ačkoliv ne na dlouho.
Teď, když jsem dospělý...
Víte, že vás pořád nenávidím, že jo?
Utrácíte tolik peněz jako dospělý.
Takže jste zrušil moje kreditní karty.
To je důvod, proč mám plán, získat nějaké peníze za tuhle budovu.
Vystěhujte nájemníky. Čím méně potíže, tím lépe.
Začněte s kuřecí restaurací.
Existuje několik věcí, které musíte vědět.
Za prvé, vidíte nápis "zavřeno"?
Obchod není zatím otevřený. Nikdo tam nepracuje.
Za druhé, nejsem tady, abych plnil vaše příkazy.
Sleduji vás, protože mi to předseda nařídil.
Sledujete mě pod širým nebem?
Myslel jsem, že jste na mojí straně.
Pojďme teda k věci. Brzy budete mít v kanceláři hovor.
Nějaká žena se vás bude ptát, jestli tam pracuju.
Musíte jen říct, že ano. To je vše, co je třeba udělat.
Nepracujete tam.
No tak, pane Kime. Jste příliš čestný.
Můj děda musí být rád, že pro něj pracujete.
Musím si udělat novou kreditní kartu.
Prosím? Jen pro tentokrát.
Kam jdeš?
- Do obchodu. - Obchod?
Tvoje výmluvy jsou stále ubohé.
Copak nevidíš ekotašku?
Neznal jsem účel téhle věci.
Nemůžu uvěřit, že ses připojil. Ty mi nevěříš?
Mohl bych?
Chtěl jsi jít za ní, ale nemohl jsi, když jsem se k tobě připojil.
Šel bys do kavárny, abys ji dostal, ale já tě dostal dřív.
Neodvedu jí.
Vlastně ji budu povzbuzovat.
Proč bys jí měl fandit?
Jsem na její straně. Zemřeš, když nevěsta vytáhne meč.
Bylo by to pro tebe lepší zmizet navždy,
místo abys jel na cestu do zahraničí.
Zatím meč nemůže vidět,
ale doufám v zázrak, že by ho mohla vidět později.
Vsadím všechno, co mám, na ten den.
Lidé se dívají.
Dobře. Pak mi něco slib.
Jaký slib?
Že jí neublížíš, až odejdu.
Myslíš to vážně?
- Opravdu odejdeš? - Nicméně,
pokud se ji pokusíš odnést, přijdu hned zpátky.
Nech ji na pokoji.
Kdy odejdeš?
Za dva dny, šťastný?
Někdo vás viděl?
Nemůžete přijít na místo, kde žiju.
Teta nás zabije oba. Neviděla vás?
Už spí?
- Já nevím. - Vyděsil jste mě.
Co jste dělal před mým domem?
Jste tu, abyste si promluvil?
Možná.
Cože?
Musel jsem na tebe myslet, na chvíli.
Myslím, že to je důvod, proč jsem skončil tady.
Proč?
Nejsem vaše nevěsta a nejsem dost hezká.
Dělám vám jen potíže. Vždycky mě musíte zachraňovat.
Proč jste za mnou přišel?
Myslím, že jsi mi chyběla...
Viděl jsem tě, tak můžu jít. Tvoje teta zmizela.
Dům je prázdný. Můžeš jít dovnitř.
Moje teta zmizela?
Opravdu? Kdy?
Proč jsi sem přišla, když jsi to nevěděla?
Přišla jsem si pro něco, co jsem tu nechala.
Co?
Je to jen taková věc.
Nemusíte to vědět.
Dobře.
Měj se dobře.
Dobrý den, pane "Man in Black".
Potřebujete sponku?
Sponky nejsou moje věc.
Kupte jednu pro vaši přítelkyni.
Nemám přítelkyni.
Přítelkyně přicházejí a odcházejí, víte.
Když jí ji koupíte, bude vaše navždy.
Podívejte se do zrcadla.
Kolik to dělá?
Zvedla jsem ho jako první.
To teď jako ... pláčete?
Chcete ho?
Není to zadarmo.
Dejte mi své číslo.
- Nemám číslo. - Vy nemáte telefon?
- Jste chudý? - Nepotřebuju telefon.
Prostě mi nechcete dát své číslo.
Nabídku ruším.
Dejte mi své číslo. Napište ho
a nechte ho tady s prstenem.
Nejdřív se pojďme představit.
Musíte vědět, jak se jmenuju, pokud mi chcete zavolat.
Ráda vás poznávám.
Jsem Sunny.
Sun Hee?
Můžete mi tak říkat, pokud chcete.
Je to falešné jméno, takže cokoliv.
Kartou?
Nebo v hotovosti?
Kdo bude platit za prsten?
Nezáleží na tom, kdo to zaplatí.
Obě strany za to zaplatí vysokou cenu, tak jako tak.
Já...
přišel jsm příliš pozdě.
Jsem...
v pořádku.
Pokud je tohle konec,
pak to musí být můj osud.
Měl byste jít.
Nezastavujte.
Namiřte své kroky k Jeho veličenstvu, generále.
Opravdu to bude takhle?
Slyšela jsem, že nejsi goblinova nevěsta.
Tak jenom pojď se mnou.
Nenávidím tě.
Ignoruješ mě?
Dobře. Budu dál mluvit. Uvidíme, jestli to vydržíš.
Chystám se obtěžovat všechny kolem tebe.
Jako první zabiju tu ženu.
Ten kus ... Debil. Všivák.
Měla bych ho prostě zavraždit.
Je tak děsivá. Hej, proč je tak děsivá?
Paní Kim, jste v pořádku?
Řekni mi pravdu.
Má můj obličej zrovna špatné období?
Měla jsem to všechno vymyšlené.
Nikdy chlapovi netrvalo tak dlouho, aby mi zavolal.
Proč mi ještě nezavolal?
Prstenový chlap? Tenhle muž?
- Uklidněte se, pro... - Nemůžu se uklidnit!
Je to ten nejkrásnější muž, jakého jsem kdy viděla.
Vidíš, jak moc se snažím? Piju to každý den kvůli pokožce.
Proč mi nevolá?
Hezcí muži jsou vždycky problém.
- Prostě na něj zapomeňte. - Jak můžu?
Je to jediný chlap, co jsem potkala, který není ohleduplný.
Ten prsten byl krásný...
Měl být můj!
Máte pero?
Ne. Můžete mi to říct.
To bylo legrační.
Jste dobrý v zapamatování čísel?
Jedno zpečetění polibkem.
Buď opatrný.
Dobrý den.
Co je to všechno? Moje rodina se stěhuje?
Copak tě teta nekontaktovala?
Vrátila to místo zpátky.
Mám někoho, kdo se sem nastěhuje.
Nevyklidili to, takže mám kvůli tomu potíže.
Bože.
Dům je už k pronájmu?
Co mám dělat?
Co bych měla dělat?
Proč se ptáš mě? Zeptej se své tety.
Vzala si zálohu.
Jestli něco potřebuješ, vem si to.
"Milenec".
(ÚLOŽNÝ PROSTOR)
Ji Eun Tak,
vyndej si věci z tašky a z kapes.
Dělej.
Paní učitelko, to je...
Buď zticha.
Máš tu věci na zapálení ohně.
Kde jsou tvoje cigarety? Nevyndáš je?
Chráníš poslední kousek svého svědomí?
Ne, já vlastně mám důvod.
Já nekouřím.
Ostatní děti mi řekly, že tě viděly kouřit.
Udělejme to rychle. Dobře?
Dej mi své ruce.
Pospěš si.
Obě ruce.
Jsi tak důkladná.
To je důvod, proč jsou chytré děti děsivé.
Eun Tak.
Bojím se, když to dítěti jako ty, jde dobře ve škole.
Chováš se, jako bys byla laskavá a my tě litujeme.
Nicméně, je to všechno hrané.
Jsou to lidé jako ty, kteří jsou nákazou naši společnosti.
To je důvod, proč je dobrým lidem nakonec ukřivděno.
Dobře?
Děkuju.
Proč najednou piješ?
Co je s tebou?
Nikdy jsi tak z ničehonic nepil.
Je vždy lepší mít více alkoholu, žen a masa.
Byl jsem dost velkorysý, když jsem byl generál.
Byl jsi generál?
V těch dobách by ses neodvážil se mnou mluvit.
No tak, ani nevíš, kdo jsem byl.
Kdo jsi byl?
Do...
Co? Byl jsi král?
Dokončil jsi balení?
Tohle jsi myslel?
No, nemám moc co balit.
Měj bezpečnou cestu.
- Zavolám ti. - Nemám telefon.
Proto jsem to řekl.
Co to děláš? Ničíš mě.
Byla jedna plechovka piva opravdu dost, abys byl na tom takhle?
Nevím, kde je.
- Kdo? - Nepřivolá mě.
Nevolá mě, takže ji nemůžu najít.
Nejsem všemocný, ale teď nemůžu dělat opravdu nic.
Nemůžu najít tu dívku.
Všechen můj majetek nemá pro mě žádnou hodnotu.
To je pravda.
Tvoje moc je dobrá jen pro tvé vlastní potěšení.
Jak jsi ji našel předtím?
Jen jsem to udělal. Prostě takhle.
Tak jí zavolej.
Musí mít telefon, ne?
Správně.
Ale nemám její číslo.
Ani bych ho znát neměl.
Takže šel.
Maminko,
jak se máš?
Maminko.
Odpočíváš v míru?
Jaké to je, tam nahoře?
Je to lepší než tady?
Mami, já...
Nemám se dobře.
Nikdo se mě neptá, jak se mám.
Zase.
Je mi z toho špatně.
Můj život je deštivý.
Je to proto, že jsem se cítil mizerně.
Co jako?
Déšť.
Brzy přestane.
Znamená to, že prší, když se cítíte mizerně?
Ano.
Jak se musíte cítit, aby byl tajfun?
To nedělám já. To planeta.
Jak ses měla?
Déšť přestává.
Jen jsem se začal cítit lépe.
Tentokrát jsem vás nevolala.
Ne, nevolala.
Byl jsem zaneprázdněný. Dělal jsem to a tamto...
Byl jsem docela vytížený.
To není dobré.
Co?
Vždycky, když bude pršet,
odteď budu myslet na to, že se cítíte mizerně.
Nemám se na koho spolehnout.
A vrcholem všeho je, že budu mít starost o vás.
Není ti zima? Co tady děláš?
Protože nejsem šťastná.
Mám větší pocit chladu.
- Kvůli čemu? - Mojí sérii neštěstí.
Vrátí se, když myslím, že jsem zapomněla.
Až přijde čas, znova se mě chytí.
Neříkám to, abyste se cítil špatně.
Nemyslela jsi tím nic konkrétního, že ne?
Už jsem vás chytila nepřipraveného?
Neříkej to.
To je věta, kterou nenávidím nejvíc.
Pak jsem ta slova zvolila správně.
Pokračuj ve svém příběhu.
Je to, jako jako byste plakal slzy smutku.
Pokusím se je držet v sobě.
Už jste slyšel tenhle příběh?
Lidé mají čtyři životy.
Život, kdy zasadí semena.
Život, kdy je zalévají.
Život sklizně
a život, kdy sklizeň ochraňují.
Jak to víš?
Tohle říkají smrtky zesnulému.
Byla jsem goblinova nevěsta po 19 let.
Slyšela jsem vyprávění duchů.
Myslím, že to není fér.
Proč se nemohu dostat...
k části sklizně v mém životě?
Nemůžu pokročit dál.
Upřímnou soustrast.
- To je tak formální. - Tak co mám udělat?
Existuje tolik možností.
Můžete mě poklepat po rameni, pohladit mě po vlasech,
nebo mi dát 5.000 dolarů.
Bože. A co tvoje ruce?
Mé ruce...
Potřebují si odpočinout od práce na brigádě.
Postarám se o ně později,
v případě, že mi někdo podá hrst něčeho.
Jako čeho?
Zapomeňte na to.
Dárek.
Hezké, ne?
- Je to hezké. - Že jo?
Co to bylo?
Oprášil jsem ti vlasy.
Bylo to rozloučení.
Odjíždím zítra.
Sbalil sis?
Už ses mě na to ptal.
Chci si to neustále připomínat.
Cítím se šťastný.
Máš textovku.
Ne. To byl zvonek.
To je poprvé za 60 let, co zazvonil.
Chápu.
Co?
Co jsem to právě řekl?
Zvonek.
Nikdo nikdy nezvoní.
Tohle vystřihni. Děsíš mě.
- Podívej se skrz zeď. - To nemůžu.
Jaký druh zubatý nemůže ani vidět skrz zdi?
Tenhle.
Je to dům pana goblina?
Je to můj dům.
Přišla jsi mě hledal na můj práh?
Měli jsme domluvenou schůzku?
Ne, je to moje chyba.
Dokonce jsi jí řekl, kde žiješ?
Proč jsi tady? Jak jsi tohle místo našla?
Zeptala jsem se duchů, kde je váš dům.
Co tady v domě dělá on?
Vidím, že vaše milostná hádka stále pokračuje. Doufám, že se dostanete ke šťastnému konci.
Cítím se velmi nepříjemně.
- Žijete spolu? - Jen dodnes.
Proč jsi tady?
Musím vám říct něco, k čemu jsem se dřív nedostala.
Pořád se ptáte, jestli něco vidím.
Co když vidím?
- Proč se ptáš? Ty to nevidíš. - Kdo říká, že nevidím?
Zaprvé. Jestli to vidím, musíme se hned brát?
Za druhé. Jesti to vidím, půjčíte mi 5000 dolarů?
Za třetí. Jestli to vidím,
zůstanete tady?
Neodcházejte.
Zůstaňte tady v Koreji.
Nejde to?
Můžeš...
to opravdu vidět?
- Co když můžu? - Dokaž to.
Nejdřív chci vaši odpověď.
Vyberte si jednu ze tří možností.
Ty to nevidíš.
Opravdu to vidím. Opravdu vidím.
Ten meč.
(Náhled)
Vidí meč. Je to moje nevěsta. Umřu.
Je opravdu nevěsta mého strýce?
Proč je jeho nevěstou?
Je to trik osudu.
Je to dokonalý dům na výchovu dětí.
Pojďme mít několik dětí a žít šťastně.
To je důvod, proč říkají, že manželství je katastrofa?
Pane, jsou to naše líbánky?
Ahoj, jak jsi se měla?
Rozhodl jsem se.
Musím zmizet...
Dřív, než budu chtít žít déle.
Než se budu cítit šťastnější.
To je něco, co musím pro tebe udělat.
Musím ukončit tento život.
Ty jsi goblinova nevěsta.